"Jag är en ensamvarg när det gäller löpning"
![](https://www.marathon.se/sites/default/files/styles/320w/public/fysfarsan.jpeg?itok=OMlHZWC6)
Möt löparen Jörgen Stagreus. Han har en pågående runstreak sedan januari 2019. Dessutom drömmer han om att klara ett 100-mileslopp – kanske inspirerad av sin gamla idrottslärare, ultralöparen Rune Larsson. Annars älskar han fjällöpning tillsammans med särbon Marie.
Vem är du?
Jag heter Jörgen Stagreus, @fysfarsan på instagram. Jag är 51 år och bor lantligt i Kårsta, Vallentuna. Min särbo Marie bor i Borlänge sedan många år, jag har två egna barn och två bonusbarn. Jobbar som arbetsmiljöinspektör på Arbetsmiljöverket.
Hur länge har du löptränat?
– Jag har löptränat från och till hela livet. Jag var inte särskilt bra på bollsporter i skolan men kunde springa ganska bra och eftersom jag hade ultralöparen Rune Larsson som gympalärare i Nossebro så var löpning det självklara valet.
Ytterligare en stor anledning till att jag började springa är att jag i hela mitt liv haft ryggproblem och det enda som fungerar för att slippa ryggsmärtorna visade sig vara löpning i kombination med styrketräning. Det räcker att hålla upp ett par veckor med löpningen så kommer ryggskotten som ett brev på posten. Jag har för närvarande en pågående runstreak sedan den 3 januari 2019 och mår verkligen bra av detta sätt att löpa.
Vilken löpträning gör dig lyckligast? Beskriv varför.
– Fjällöpning. Att få springa i fjällen är en obeskrivligt härlig känsla och gör mig verkligen lycklig. Jag och Marie åker upp till fjällen för löpning minst en vända per år och vår favorit är Vålådalen där det blir en fin kombination av semester och löpning på bergen runt omkring.
Vad vill du bli bättre på i din löpning/träning?
– Uthållighet, jag skulle gärna vilja klara ett 100 mileslopp men småskador har hittills satt stopp för dessa planer men det är fortfarande uthållighet jag jobbar på.
Vem är din förebild inom löpning/träning och varför?
Ellen Westfeldt som har Sveriges nu längsta pågående runstreak och Daniel Karlsson som skrivit boken Runstreak : att springa varje dag.
Både Ellen och Daniel inspirerar till rörelse varje dag och båda har en härlig filosofi till löpning och träning som verkligen passar mig. Jag har insett att för att må bra behöver jag rörelse varje dag, men inte att som tidigare köra varje pass stenhårt med blodsmak och värkande muskler utan mer att se löpningen som något härligt som man längtar till varje dag, detta har verkligen gett mig en helt annan syn på löpningen, och träning i stort.
Sedan finns massor med stora inspiratörer på instagram bland alla de fantastiska människor som jag följer där.
Vad uppskattar du mest hos en träningskompis?
– Jag är nog en ensamvarg när det gäller träning och springer oftast själv eller med Marie, vi synkar bra.
Vilken löparpryl klarar du dig inte utan?
– Min löparklocka som har massvis med fantastiskt onödig statistik som jag fullkomligt älskar att grotta ner mig i.
Vad äter du helst innan ett långpass?
– Min egen blandning av granola, müsli och start samt ett par mackor med ost. Samma som varje morgon men kanske en aning mer om jag planerat ett långpass.
Vilket ord representerar bäst det du känner för löpning?
– Vardagsrörelse. Sedan jag började med runstreak så anser jag att löpningen ingår i min vardagsrörelse och ännu mer nu i coronatider då jag märkt att jag blivit mycket mer stillasittande. Jag får inte ens stegen som man tidigare fick till bara för att ta sig till kontoret, nu kan man efter en dags skype-möten titta på stegräknaren och inse att man rört sig 395 steg på en hel arbetsdag vilket är stegen ut till köket för att hämta kaffe ett antal gånger.
Löpningen har blivit en del av min vardagsrörelse för idag ingår ju löpningen som en naturlig del av dagsplaneringen. Frågan är ju inte längre om jag ska träna utan när jag ska träna på dagen.
Vilket mantra tar du till när det är tufft på träning/tävling?
– När det blir riktigt tungt brukar jag försöka sträcka på mig och tvinga mig själv att le och tänka att jag älskar ju löpning, detta brukar få mig lite gladare och ge extra kraft att ta mig i mål eller ta mig hem från träningsrundan.
Vilken är den bästa effekten som löpningen har haft på dig?
– Det finns många bra saker som löpningen gjort för mig men de två största effekterna är framförallt att jag klarar vardagslivet utan ryggvärk.
Jag har också låga nivåer av dopamin och kommer från en familj med stora drogproblem. Jag har dock alltid med undantag för några år i ungdomen klarat att styra detta beroende bort från droger och valt andra vägar som bergsklättring, dykning i det militära och träning som frisätter vissa signalsubstanser som håller hjärnan nöjd utan att behöva ta till droger eller andra destruktiva beroenden.
Vilket var ditt senaste lopp – och hur gick det?
– Det har varit stor brist på lopp men det senaste jag sprang var ett virtuellt välgörenhetslopp på 5 km i oktober till förmån för Panzisjukhuset i DR Kongo som hjälper kvinnor som blivit utsatta för sexuellt våld. Loppet gick bra, jag sprang 5 km (man fick välja på flera olika distanser) tillsammans med Marie i ett lugnt behagligt tempo i min hembygd.
Vilket är ditt nästa lopp?
– Jag är sugen på något fjällmaratonlopp, det är några år sen sist. Annars springer jag nu på äldre dagar gärna lopp som ger något mer, någon speciell upplevelse. Ett av de roligare jag sprungit senaste åren var Sthlm Apocalypse 2019. Snacka om adrenalinpåslag.
Hur påverkar coronapandemin din löpning?
– Enda skillnaden är avsaknaden av lopp. Virtuella lopp kan ju vara kul men det blir inte riktigt samma sak.
Följ Jörgen på insta @fysfarsan
Berättat för Kristina A Lager